![](https://imaginary.finansavisen.no/resize?force=false&width=980&aspectratio=16%3A9&nocrop=false&interlace=true&url=https%3A%2F%2Fsmooth-storage.aptoma.no%2Fusers%2Fhegnar%2Fimages%2F50857178.jpg%3Ft%5Bquality%5D%3D100%26%26accessToken%3Dae77fa92fcf672caf4ffca60e6b01d97ec90685838bfe8d4da0324a9ed7b4983)
I forbindelse med gjenåpningen stiller mange seg spørsmål om hva som er rett pris for å justere for økte kostnader knyttet til smittetiltak. Etter en lang periode med store tap, permitteringer og krisestemning, kan det i en slik situasjon være fristende å mane til et felles prisløft for å sikre inntjening og fortsatt drift. Akkurat dét er ingen god idé.
Det er viktig å være klar over at hverken aktørene selv eller bransjeorganisasjonene de er medlem av kan oppfordre, anbefale eller på annen måte signalisere eller bli enige om å øke prisene. Dette gjelder uavhengig av hva prisøkningen eventuelt begrunnes i, og det spiller ingen rolle om man kaller prisøkningen et «gebyr» eller lignende. For forbrukerne er virkningen den samme uansett – en høyere pris.
Et illustrerende eksempel er Konkurransetilsynets sak mot Norges Turbileierforbund i 2009. Via sitt medlemsblad «Norsk Turbil», anbefalte Norges Turbileierforbund gjentatte ganger sine medlemmer om å heve prisene med 500 kroner på alle sine oppdrag. I tillegg laget forbundet en regnemodell for utregning av priser på turbiloppdrag, som ble distribuert til alle medlemmene. Modellen ble levert med ferdige satser for blant annet pris per kilometer og priser for ventetid, overnatting og diett. Økning av prisene i bransjen var også tema i flere artikler i medlemsbladet, blant annet med følgende oppfordring fra forbundet:
Også langhårede frisørkunder med ettervekst fortjener konkurransedyktige priser
«Alle er enige om at vi må prise turene på en slik måte at vi bevarer selvrespekten for eget arbeid og slik at kundene forstår å verdsette vår innsats! Å kjøre på drosjepris er ren galskap.»
Konkurransetilsynet konkluderte med at slike anbefalinger fra en bransjeorganisasjon var i strid med forbudet mot konkurransebegrensende samarbeid i konkurranseloven § 10, og bøtela Norges Turbileierforbund. Verdt å merke seg er at det ikke var noe vilkår for lovbrudd at oppfordringene var rettslig sett bindende eller at de i det hele tatt ble fulgt opp av virksomhetene. Anbefalinger om prisøkninger rammes altså også av forbudet.
Bransjeorganisasjonen Norske frisør- og velværebedrifter (NFVB) har nylig anbefalt frisørsalongene å legge på et såkalt hygienetilleggsgebyr, som skal komme i tillegg til den ordinære prisen. Selv om NFVB har presisert at eventuell innføring av et slikt gebyr må være opp til den enkelte salong å bestemme selv, kan dette rådet fort skape krøll. Også langhårede frisørkunder med ettervekst fortjener konkurransedyktige priser.
Thomas Flo Haugaard
Elin Spjelkavik
Advokater i Virke