![](https://imaginary.finansavisen.no/resize?force=false&width=980&aspectratio=16%3A9&nocrop=false&interlace=true&url=https%3A%2F%2Fsmooth-storage.aptoma.no%2Fusers%2Fhegnar%2Fimages%2F72806847.jpg%3Ft%5Bquality%5D%3D100%26%26accessToken%3D85b7100d8b50c7c3a6f3bbfd10c1dbfd5c19fbc07f24df5fd83ef135a63a3833)
Finansdepartementet har sendt utkast til ny eiendomsmeglingslov på høring. Loven skal beskytte forbrukerne ved å sikre trygg og effektiv eiendomshandel, samt tilpasses nye teknologiske løsninger i eiendomsmarkedet.
I hovedsak treffer lovutkastet godt. Det er bra, men vi tenker at utvalget burde sett nøyere på meglernes avlønningsmodell og ikke vært like bastante med hensyn til forbud mot lukkede bud.
De fleste eiendomsmeglerne arbeider på ren provisjonslønn og får kun betalt når en eiendom selges. Ofte er det ikke én krone å hente i grunnlønn, hvilket betyr at mange meglere ender med null lønn i flere måneder av året.
Mange meglere tjener godt, og vi vil ikke gråte for vår syke mor. Vi mener imidlertid at en bransjestandard med sterk incentivbasert avlønningsmodell kan bidra til at meglere med dårlig dømmekraft eller presset økonomi kan gi dårlige råd eller bli kortsiktige. Lovgiver bør regulere dette ved å løfte frem mellommannsrollen og meglers uavhengighet.
Den amerikanske «no cure, no pay»-modellen for advokater ikke er tillatt i Norge. På lik linje bør meglernes incentivering reguleres, slik at incentivet for å få igjennom en budaksept ikke blir like skarp som i dag.
Når det er sagt; vi er for konkurranse, for incentiver og for fremoverlente meglere som gjør en god jobb på vegne av sine kunder. Dagens standard legger til rette for «spisse albuer», kortsiktighet og fokus på meglers interesser. Det kommer ikke kunden til gode.
Vi mener at lovutvalget konkluderer feil når de vil forby lukkede bud. Vi er enig i anførslene. Både selgere og kjøpere er normalt sett best tjent med åpne budprosesser, som gir riktigst mulig prising.
Når eiendomsmarkedet er opphetet ser vi at kjøperne blir mer aggressive, og at aktørene tyr til bruk av kreative forbehold og korte budfrister. Vi bør ikke lage lover som regulerer opphetede marked hvis de reduserer trygg og effektiv handel i normalmarkeder. Da er ikke lukkede budet problem, det er en helt ordinær og nyttig forhandlingsteknikk til fordel for partene.
Utvalget har selv anført at 40 prosent av boligsalgene skjer etter en budrunde med bare én budgiver. Omtrent 30 prosent av budrundene har to budgivere, og 30 prosent av budrundene har mer enn to budgivere.
Lovgiver kan ikke regulere en boligeiers rett til å selge sin bolig. Forbudet blir derfor gjennomført ved at megler får forbud mot å formidle lukkede bud. En slik regulering fører garantert til mer «kupping» ved at kjøper byr direkte til selger. Megler får ikke anledning til å kvalitetssikre handelen, med sjekk av finansiering og formaliteter. Lovgiver ender med et forbud som undergraver tryggheten i bolighandelen ved at «kupping» vil tilta.
Bruk av lukkede bud i forhandlinger mellom èn interessent og selger, er i mange tilfeller hensiktsmessig og en dynamikk det bør være rom for med megler til stede.
Det er lite som påvirker nordmenns formue like mye som kjøp og salg av egen bolig. Vi støtter derfor gode lover og regler som gir trygge og effektive eiendomstransaksjoner. Lovgiver må bare sørge for at de innfører regler som faktisk fungerer.
Christoffer Askjer
Adm. direktør, Sem & Johnsen